אתה הולך לשכם?
זה עקום.
- מה? - זה עקום.
- הפגוש? - כן, מה חשבת?
- אבל זה חדש. - אולי, אבל זה עקום.
אני אחזיר את זה לבדוק.
זה לא יעזור, זה עקום.
- לא נראה לי. אולי אני עיוור?
אולי אתה טועה.
- רושם ראשוני מטעה. - הבט, ילד.
אני רואה טוב, תודה לאל.
- זה לא עקום. - זה כן, זה עקום.
- אין מה לראות יותר. - לא, יש.
אבו סלים צריך לראות את זה.
- מה? - זה.
- כי את לא רואה טוב. מה אמרת?
זה ישר.
תן לאבו בלים לראות, הוא יגיד.
תבדוק עם פלס.
מי לא רואה טוב?
אתה לא רואה טוב.
זה לא הפגוש, זו האדמה.
אל תעבוד עלי, יש לי עיניים.
האדמה משופעת, הפגוש בסדר.
איפה אבו סלים? אני רוצה לדבר איתו.
הוא לא כאן, אנחנו יכולים לפתור את זה.
לא שמעת אותי? קרא לו.
זה עקום כמו אבא שלך.
- איזה צד עקום? - הימני.
אתה צודק, זה עקום.
אתה מסתכן לאבד את העבודה.
- למה לא אמרת כלום? זה לא סעיד, זה היה אני.
תגיע בסוף לכלא ולא יבואו לבקר אותך.
- היי. - היי סוהא, מה קורה?
אתה יודע, החיים מלאים הפתעות.
- המכונית שלי אצלך? - בטח.
הוא כבר סבא.
סעיד, תסתכל.
בוא רגע, חאלד.
עוד לא סיימתי.
למה את עוד עם המכונית הישנה הזו? קני לך חדשה.
אני אוהבת ישנות, הן מתאימות לי.
אלפא רומאו הרבה יותר טובה.
אלפא, אתה חושב?
אין הרבה בגדה.
כי החלקים יקרים וקשה למצוא אותם.
האמת, מכוניות לא ממש מעניינות אותי.
אבל אני אוהבת את השם.
אלפא רומאו.
אתה יכול לקחת אותה מחר, המעבר סגור.
- אכפת לך? - לא משנה לי.
אל תצחק על המבטא שלי.
נולדתי בצרפת, וגדלתי במרוקו.
- עכשיו חזרתי. - ברוך הבא.
תודה, נתראה מחר?
בעזרת השם.
- זה עבד. - יש רוח...
מה אתה עושה מחר?
מחפש עבודה, אני חייב.
מאיפה השגת את הקלטת? אני לא מכיר.
מצאתי.
במכונית של סוהא.
מצאת או גנבת?
אני אחזיר אותה.
נראה לי שהיא מוצאת חן בעינייך.
עזוב.
יש לך מזל, היא הבת של אבו אסם.
טוב, אני אשתוק.
בדיוק בזמן.
קר.
אתה יכול לסגור את החלון? יש יותר מדי רוח.
החלון החשמלי מקולקל. אני מצטער.
אני לא יכול.
עולה אלף שקל לתקן, זה יקר מדי.
יום אחד הכל יהיה יותר טוב.
את לא מכאן.
אתה נשואה?
מה שאלת? - אם את נשואה.
- להתראות מחר. - להתראות.
- היי, מה קורה? - מה המצב?
- כמו תמיד. - יש הרבה מה לראות.
- לא זזתי מכאן. - בשבדיה,
המכוניות מכבדות את הרמזורים.
הולכי הרגל מסתכלים איפה הם חוצים.
אבל אחוז ההתאבדויות גבוה יותר.
מה?
מה כל כך מעניין במקום הנורא הזה?
הם משוגעים.
ומעולם לא ראיתי מלכה כל כך מכוערת.
אבל יש לה פנים נחמדות.
היא אומרת איך לטפל במלשנים.
היא מעניינת אותנו פחות מהמשתפים.
עדיף להרוג את כולם.
לגרור אותם לרחוב ולירות בהם.
- מי? המשתפים.
כמובן.
המשפחות שלהם, השכנים שלהם וכל מי שנותן להם כסף.
להרוג את כולם?
למה גם את החברים והמשפחה שלהם?
מה קרה לך, אתה שבדי?
קצת אחורה.
עוד קצת.
זהו, 3 ס"מ שמאלה.
זהו, בדיוק.
תרים קצת את הראש.
פחות.
אחורה.
עוד צעד אחורה.
זהו, אל תזוז.
קדימה, חיוך.
קדימה, חייך.
אם לא תחייך לא אוכל לצלם.
לא רוצה.
לא אוכל לעשות אותך.
אתה ממהר?
זה יהיה מוכן מחר.
- לילה טוב. - לילה טוב.
מה שלומך?
טוב, אתה?
אין תלונות. איך המוסך?
- כמו תמיד. - פיטרו את חאלד?
- כן, אבל לא באשמתו. - הפעם.
הפתיע אותי שלקח כל כך הרבה זמן.
זוכר את אבו אסם הקדוש?
למרות שזה עלה לו בבטחונו,
הוא אמר שלפחד מהמוות זה למות.
ולא היה לא ספק
שהמוות יגיע במהרה, ללא כאב.
הוא שיגע את המוסד.
הם הוציאו מיליונים לתפוס אותו.
כשהקיפו אותו הוא ידע שהוא גמור.
הוא פתח את הדלת וצעק: "הגעתם מאוחר מדי".
הקשב, סעיד.
החלטנו לנקום.
ברוצחים של אבו חאזם והבן של אום ג'בר
שנהרג בפשיטה האווירית.
זה יהיה מחר בתל-אביב.
חאלד ואתה נבחרתם.
תלכו ביחד, כמו שרציתם.
מחר?
כן, אתה מוכן?
כן, כמובן. זה רצונו של אללה.
תבלה את הלילה עם המשפחה.
אתה יודע שאסור לך לספר לאף אחד.
בטח.
אהיה איתך עד שתצא.
- אתה מבסוט? - כן. אני מודה לאללה.
אמא.
הגעת מאוחר. אתה עסוק.
"הגעת מאוחר. אתה עסוק".
אם הייתי מגיע כל כך מאוחר,
הייתם משאירים אותי בחוץ עם הכלב.
- אני בטוח שאין לנו. - שקט. שקט.
- מה שלומך, ג'מאל? - בסדר גמור.
והלימודים? פחות בעיות מלטפל בילדים?
אני מנסה, חינוך זה חשוב.
בבקשה.
תודה, סעיד.
תוריד את החולצה.
היא האהובה עלי ולבשת אותה לעבודה.
לא ידעתי.
ג'מאל ישן כאן, אמא.
- יש עוצר. - אתה תמיד מוזמן.
- תוריד. - מספיק.
יש לי אישור כניסה לישראל.
מחר אני הולך לעבוד בתל-אביב.
- מתי קיבלת? - היום.
זה נפלא, בני.
- דיברת עם אבו סלים? - עוד לא.
אתה צריך, יש לך מזל שהוא שכר אותך.
הוא יכל לשכור אחרים בזול.
חכה, אתה צריך למצוא עבודה.
אבל תגיד לי,
איך אתם מסתדרים, בחורים צעירים, עכשיו שאתם יכולים ללכת?
הם מתחילים לתת לאנשים לעבור. ג'מאל אחראי על הכל.
אללה יברך את ג'אמל.
קח.
מה זה?
מה קורה?
- אבל מה זה? - מה קורה?
אל תשתטה אתה משגע אותי.
- אכלת? - כן, תודה.
אני יכול להשאר? סגרו את הרחוב.
אתה תמיד מוזמן.
כבר אמרתי לך שתוכל להשאר.
תעביר לי את המלח.
מלח, ג'אמל?
את מבשלת אוכל טוב.
תודה.
החלפת את המסנן, אמא?
המים היו יותר טובים.
תכבה את הרדיו.
סעיד.
מה קרה, קרה משהו?
- הבאתי לך את המפתחות. מה?
הבאת לי את המפתחות?
בארבע בבוקר?
כן, אני יודע...
לקחתי בלי לבקש.
ובכן...
- אולי זה זמן לא טוב... - הכנס.
- מה? - הכנס, אם כבר באת.
לא יכול.
אני חייב ללכת.
תה?
- כמה סוכר? - ארבע כפיות.
אתה מאלו ששמים תה בסוכר.
בסדר, אני אסתפק בשלוש.
יש משהו שלא הבנתי.
למה משתמשים בכל כך הרבה סוכר בשכם?
זה המנהג, כולם עושים את זה.
.
מה אתה עושה כשאתה לא מביא מפתחות על הבוקר?
מה אתה עושה בשביל הכיף?
לא יודע, כלום.
- מה אתה אומר? אתה הולך לבית קפה?
לפעמים, לעשן נרגילה.
וחוץ מזה, אתה עושה ספורט, אתה קורא?
אתה הולך לסרטים?
לא, אין סרטים בשכם.
כן, אני יודע.
אבל מתישהו היית בקולנוע?
כן, עברו כבר 10 שנים.
שרפנו את הקולנוע.
שרפתם את הקולנוע?
היינו הרבה.
אבל למה עשיתם את זה לקולנוע?
לא לקולנוע, לישראל.
הם סגרו את הדרכים לפועלים בגדה.
אנחנו יצאנו לרחוב למחות.
הגענו לקולנוע ושרפנו אותו.
למה הקולנוע?
למה אנחנו?
לא יודע.
השארנו את הוידאו.
- אז אתה כן רואה סרטים. - לפעמים.
תגיד, מה ה"ז'אנר" האהוב עליך?
מה ה"ז'אנר" האהוב עלי?
אל תצחק על ה"ז'אנר" שלי.
אה... איזה סוג.
ישנם סרטי פעולה, מדע בדיוני, דוקומנטרי...
- מה גורם לך לבכות? - ומה משעמם אותך?
מה משעמם אותי?
- כמו? - כמו החיים.
אני לא מאמין לך.
אני בטוחה שהחיים שלך לא משעממים.
הבט,
אני בטוחה שהחיים שלך הם כמו
סרט יפני מינימליסטי.
שאללה יברך אותך.
זה נכון שאת ביתו של אבו אסם?
אומרים שהוא היה גיבור.
את צריכה להיות גאה בו.
הייתי מעדיפה שיהיה בחיים.
המטרה שלנו ממשיכה להתקיים בזכותו.
יש הרבה דרכים להשאר בחיים.
זה לא תלוי בנו.
הכיבוש מעצב את ההתנגדות.
ההתנגדות יכולה להתבטא בהרבה דרכים.
צריך להכיר בזה שכוחנו הצבאי דל.
יש המחפשים דרכים חלופיות.
לקבל את התבוסה של אבותינו?
את חוסר הצדק?
השיחה הזו לא מובילה לדבר.
תבוא שוב?
אני מקווה.
טוב.
להתראות, מבקר לילי.
חאלד.
כאן.
חאלד, למה אביך צולע?
באינתיפדה הראשונה, הם נכנסו הבייתה.
הישראלים נתנו לו לבחור איזו רגל הוא רוצה להשאיר.
הייתי נותן להם לשבור את שתיהן לפני שהייתי נותן להם להשפיל אותי כך.
הדמיון בינך לבין אביך מדהים.
בוא, שב איתי ושתה קפה.
ספרי לי על זה.
איך זה היה?
מה נכנס בך הבוקר?
.
שכח מזה.
זה העבר.
אללה ירחם עליו.
סעיד.
מה שעשה אביך,
הוא עשה בשבילנו.
כן, אבל...
העולם משתנה.
הכל משתנה מלבד אללה.
זו האמת.
אין לך עתיד.
איזה טיפש... הפחדת אותי.
מתי תתבגר?
בוקר טוב.
יום בוקר, ג'אמל.
יש קפה.
לא תודה, אנחנו חייבים ללכת.
מה אפשר לעשות אם אין צדק או חירות?
אין דרך אחרת מלבד להאבק.
אם נקבל את זה שהחזק יאכל את החלש,
אנחנו לא יותר טובים מהחיות.
זה בלתי מתקבל.
עדיף למות מלהיות נחותים.
מי שנלחם על חירותו
מקריב את חיו למטרה.
אתה תשנה הכל.
- היי. היי.
היי, גאמל.
הגיע תורנו.
בשם אללה , הרחום.
בספר הקדוש, אללה אומר:
"אם הם פוגעים בי, הם פוגעים בעמי".
בזמנים כאלה,
אללה מזהה את מאמיניו ובוחר את הקדושים.
אללה לא אוהב חוסר צדק.
אללה דובר אמת.
בתגובה לכיבוש, חוסר הצדק והפשעים,
ובכדי לתמוך בהתנגדות,
החלטתי להקריב את עצמי.
הדבר היחיד שנוכל לעשות הוא להיאבק.
לישראל, לחיות כשווים עם הפלשתינים
במערכת הדמוקרטית
זה כמו התאבדות.
והיא אינה מקבלת את הפתרון שלו שתי מדינות לשני עמים,
למרות שזו עמדה לפגיעה בפלשתינים.
נשאר לנו להסכים עם הכיבוש או להיעלם.
ניסינו לשים קץ לכיבוש
באמצעים פוליטיים ושקטים
אבל ישראל מעלה עוד התנחלויות
וזורקת אותנו מירושלים "כדי לעשות "טיהור אתני.
היא מנצלת כוחה הצבאי הפוליטי והכלכלי
כדי להכריח אותנו לקבל את תנאיה
להפוך אותנו לנחותים או למות.
אבל כקדוש, אני לא חושש מהמוות.
רק כך אהיה מנצח.
ואתגבר על האיום הפוליטי והצבאי שלהם.
אני רוצה למות כקדוש.
הורי היקרים,
אבקש את סליחתכם בעוזבי כך,
אבל בקרוב נתאחד שוב.
להתראות.
יש רק אלוהים אחד. ומוחמד הוא נביאו.
אללה דובר אמת.
איך זה?
לא הקלטת, משהו לא עובד טוב.
משהו קרה, ננסה שוב.
בשם אללה, הרחום.
- בספר הקדוש... - עצור, עצור.
זה לא עובד.
- תסדר את זה, אידיוט! הירגע, חאלד.
עכשיו תוכל לעשות את זה יותר טוב, יש לך הזדמנות שניה.
מוכן.
בשם אללה, הרחום.
אללה אמר: " אם הם "פוגעים בכם, הם פוגעים בעמי.
בזמנים כאלה...
אמא,
לפני שאשכח,
יש מסנני מים באל מוכתר.
הם זולים יותר מאלו שבקנזה.
עדיף שתקני אותם שם.
זה בשביל הוידאו?
לא, אבל שכחתי להגיד לאימי.
בסדר.
בשם אללה, הרחום.
נמשיך במאבק
עד הסוף.
אנחנו מוותרים
רק על גופנו
נגד הכיבוש.
אתה יכול לעצור?
די טוב.
אבו כארם.
- יום טוב. - יום טוב.
- מי מכם הוא סעיד ומי חאלד? - אני חאלד.
אני סעיד.
כבוד גדול לפגוש אתכם לפני שאתם יוצאים.
יש לכם אופי טוב.
- אכלתם טוב? - כן, טוב.
- הוסבר להם? - הם מוכנים.
זה כבוד גדול שרק מעטים זוכים לו.
כשתעלו לגן עדן,
אנחנו נדאג להכן כאן למטה.
אנחנו נכבד את גבורתכם.
יש לכם בקשות?
אני מקווה
שמשפחתי לא תסבול מפעולות תגמול.
אני רוצה שתמונתנו תיתלה בכיכר.
אנחנו גאים בכם.
אנחנו מאוחדים, נגן על משפחותיכם.
קדימה.
זה המבצע החשוב הראשון מזה שנתיים.
הוא תוכנן בקפידה, כולם יופתעו.
לא נבחרתם במקרה.
ידענו שתוכלו לעשות את זה.
נהיה איתכם תמיד.
אנחנו גאים.
אז, האגדה בכבודה.
החגורות האלו חדשות יש להן מנגנון סגור.
כשהן מופעלות, אי אפשר לפתוח אותן.
רק אנחנו.
נסיון לפותחם יגרום לפיצוץ.
אם החיילים יגלו הם יירו בכם.
אתם חייבים להיות מהירים מהם
ולפוצץ אותן במשיכה בחוט.
אם הרגע יגיע, תהרגו הרבה חיילים.
אם יבחינו בכם, הם יסכנו את עצמם.
אם יהיה להם חשד קל,
הם יירו בכם ממרחק בטוח.
תמשכו בחוט לפני זה.
מבינים?
מצידו השני של המחסום
יהיה אדם ששמו אבו שבאב.
הוא ייקח אתכם למקום.
אחד ילך ראשון.
השני אחרי 15 דקות.
זה יותר אפקטיבי.
אז יהיו הרבה חיילים ושוטרים.
הפצצה השניה תעשה יותר נזק.
מתוכנן טוב.
הנה כסף וזהות בדויה.
תשננו את המידע.
אם ישאלו שאלות. תנו לאבו שבאב לענות.
בתל-אביב, אתם מירושלים ובדרך לחתונה.
- של מי? - לא משנה.
מעל לכל דבר, אל תפחדו מהחיילים.
תסתכלו להם בעיניים, בלי למצמץ.
זכרו שאתם שולטים בהם.
חייהם בידכם.
השארו רגועים.
אם חייל תופס אתכם, הוא מת.
הוא מהמר על הכל
כי הוא פוחד מהמוות.
אם לא פוחדים מהמוות, שולטים בחיים.
אם הוא יתעקש לחפש עליכם זה יהיה השער לגן עדן.
נראה מי יחפש על מי.
תשאירו את זה בידי אללה.
עוד דבר.
כשהראשון עושה את זה, עדיף שהשני לא יסתכל.
ואז?
תלכו הביתה שני מלאכים.
בטוח?
בוודאי.
תראו בעצמכם.
חכו כאן.
אבדוק שהכל בסדר.
חאלד.
מה?
- אנחנו לא עושים טעות, נכון? - מה אתה אומר?
לחלוטין לא.
בתוך שעה נהיה גיבורים.
נהיה עם אללה בגן עדן.
כבר אמרתי את זה.
אמרת לי שאין לנו ברירה.
תחת הכיבוש, אנחנו כבר מתים.
אני יודע, אני יודע.
אבל, אין דרך אחרת?
- אתה פוחד? - לא, אני לא פוחד.
לא יודע.
בקרוב תדע.
עד כמה שנוכל...
זה נכון שלפני שאתה מת
אתה רואה את חייך כבסרט?
אתה מאמין בזה?
אני איתך.
קדימה.
ראה מה עשית לעצמך.
טוב, אבו שבאב שם.
הוא ישראלי, אבל משתף פעולה, אנחנו משלמים לו טוב.
הוא לא מדבר ערבית, אתה מדבר אנגלית?
- אני מסתדר. - טוב.
טוב מאוד.
קרא בקוראן ותתפלל.
טוב,
מי יהיה ראשון?
- אני. - אני.
- עץ או פלי? - עץ.
עץ.
בהצלחה.
מה קרה?
- וסעיד? - לא יודע.
- איפה סעיד? - הוא נעלם.
חייבים לחפש אותו.
המסוקים יבואו, אסור לחכות.
קחו תיאור ותמונה, בכדי למצוא אותו.
תסיר את חומרי הנפץ, למה אתה מחכה?
תלוש במכה אחת, זה יכאב פחות.
- לא יכולת להשתמש במשהו אחר? - זו המערכת הכי טובה.
לא חשבנו שנצטרך להסיר את זה.
ועכשיו?
מחכים.
אחים, מוטב שנלך.
יכול להיות שתפסו את סעיד
או שהוא בוגד.
צריך להגיד לכל מי
שהיה איתו בקשר.
אני מכיר את סעיד, הוא לא יבגוד בנו.
זה רק אמצעי זהירות.
ג'אמל.
תכננו את המבצע הזה הרבה זמן.
אמרת שתהיה אחראי עליהם.
אני מכיר אותם מתמיד.
זה מסכן הרבה לוחמים.
פזרו אותם מלבד כמה.
הגיונית, אבו שבאב הוא הבוגד.
אני בספק.
הוא הופיע רק אחרי המבצע.
למפעל הרעפים.
סגור את הדלת.
טרוק את הדלת, מהר.
לחתונה?
לבוש כך, אני בטוח שאתה לא מוביל רעפים.
אני הולך לחתונה...
במפעל?
מים מזוהמים?
אין כמו המסננים של קנזה.
המסננים של קנזה, המים הכי נקיים.
מסננים!
כל המסננים שבעולם
לא יטהרו את המים שזוהמו על ידי המתנחלים.
שמעת על המים?
כן, זה לא חשוב...
לא, אני לא יודע.
לא?
מסתבר, שהם מכילים חומר שפוגע באיכות הזרע.
אפילו שהם משתמשים בזה כרעל עכברים, זה לא משפיע עלי.
יש לי 5 בנים, 5.
המבצע נדחה, הם יחפשו אותנו עכשיו.
סעיד לא בגד בנו, משהו קרה, אני יודע את זה.
הוא תוכנן בקפידה.
משהו משתבש.
לא צריך לחכות הרבה זמן כדי לדעת מה קרה.
אבל עדיף להיות זהיר.
לסעיד יש פצצה עליו, איך הוא יפגוש אותנו?
אם הוא דיבר, יפול עלינו טיל מיד.
אני אלך לבד.
אנחנו מחכים לדעת מה קורה.
הוא לא בגד בנו, אני יודע.
אני אחפש אותו, אני יודע איך הוא מגיב.
אני אמצא אותו.
אני חייב למצוא אותו, המבצע חייב להתבצע.
כאן.
אם היה לנו אותם בעבר...
קל לעקוב אחריהם.
אבו שבאב עמד לתת לכם אחד בתל-אביב.
מצא את סעיד עד סוף היום.
או שנצטרך אנחנו לטפל בעניינים.
סעיד.
אתה הולך להתחתן?
לא, אני...
חאלד כאן?
- איפה סעיד? - לא יודע.
- חזרת כדי לסבך אותו. - לא...
- הכנס. - לא, אני ממהר.
והחליפה הזו?
אני חייב ללכת.
בבקשה, אם יבוא, תני לו את מספר הטלפון הזה.
זה חשוב.
יש שם מישהו?
- סליחה, ראית את חאלד? - הוא כבר הלך.
- הוא אמר משהו? - לא משהו מיוחד.
- אני יכול ללכת להתרחץ? - בטח.
- זה לא סעיד? - כן.
למה הוא נראה כמו מתנחל?
אי אפשר לשנות את הגורל.
אין מוצא אחר.
אתה מתנדב של אללה.
קדימה, כבר מאוחר.
מה קורה, הלכת עם החבר שלך?
- מחר לא אבוא. - והחליפה, משהו קרה?
- מחר לא אבוא. - בסדר, תכין קפה.
- חאלד בא? - למזלי, השתחררתי ממנו.
- הכל בסדר? - בסדר גמור.
אם יש לך בעיות, אתה יכול לסמוך עלי.
מה זה?
.
- זה לא עובד טוב. - זה לא החזיק מעמד.
זה התחיל להשמיע רעש נורא.
אומר לסעיד להעיף מבט.
סעיד!
- עדיף שתשארי בפנים. - אני בסדר.
אני לא יכול לעבוד לבוש כך.
- אידיוט! - לך לעזאזל!
זהו.
זה מתוקן.
- מה את רוצה? - משהו קרה לך.
- אתמול לא היית כזה. - לא קרה לי כלום.
למה אתה כל כך מוזר?
לא קורה לי כלום, זו האמת.
סעיד!
סעיד, השעון, אני מצטערת.
סעיד.
זה לא משנה.
לא, זו בעיה.
מה אתה רוצה לעשות?
- אני אקח את זה לתיקון. לא, עזבי את זה.
אבו סלים!
- ראית את סעיד? - זה אתה.
חשבתי שנפטרתי ממך. והמכונית והחליפה?
- לא משנה. ראית אותו? - הוא הלך עם לקוחה.
- מה? - עם הלקוחה החביבה עליו.
סוהא, ביתו של אבו אסם.
הם יתקנו את זה מיד.
אני ארגיש יותר טוב.
- אתה...? - סוהא...
תמשיכי.
זה לא היה משהו חשוב.
עצרי, החנות כאן.
אתה נראה מוטרד.
- מוטרד? - כן.
לא, ראית אותי כשאני מוטרד.
12.5שקל.
סליחה, מה הקלטת הזו?
- הפרידה מקדוש? - כן.
זה גם על משתפי פעולה.
מה?
הווידויים שלהם לפני שיורים בהם.
קדימה.
- אתה מוכר או משכיר אותם? - גם וגם.
כמה?
אם את קונה, הם עולים 15 שקל.
אם את שוכרת, רק 3 שקל.
תודה, הולכים?
המחיר הוא זהה אם אתה קדוש או משת"פ?
האמת, אני יכול לגבות על קלטות של משת"פים יותר.
יש יותר ביקוש.
אבל אצטרך לתכנת מחדש את הקופה.
ביי.
שכחת את השעון.
נראה לך נורמלי שהם מוכרים את הקלטות האלה?
- יש פה משהו נורמלי? - זה מחליא אותי.
מיליונים נאבקים על הקיום.
שכם היא בית כלא.
אני לא יודעת מה אני עושה כאן, הכל כאן חרא!
אבא שלי היה משת"פ.
הוציאו אותו להורג.
הייתי בן 10.
- אני מצטערת. - אני לא נותן לזה להטריד אותי.
איך אתה לוקח את זה?
טוב...
זה לא נורא כמו שזה נשמע.
רוצה לדבר.
על זה?
למה?
זה יעצור את הכיבוש?
אני אשכח שאבי היה משת"פ?
כולם יודעים את זה.
- לא ידעתי. - בטח.
את חיה בעולם אחר, ביתו של אבו אסם,
בשכונה טובה.
למה אתה אומר את זה?
לדבר בשביל אלו שאתה מרחם עליהם?
בכדי לבדר את החיים עוד קצת?
- ראית את סעיד? - עוד חליפה?
- לא, לא, לא! - איפה סעיד?
איפה?
הוא הלך מזרחה.
- לקבר של אביו. - חכה.
למה אתה עושה את זה? תגיד לי?
אין שווים בחיים, רק במותנו.
אתה מוכן להרוג ולמות למען שיוויון,
אתה יכול למצוא דרך להיות שווה בחיים.
- כן, עם זכויות האדם שלך? - למה לא?
לפחות לישראלים לא יהיו סיבות להרוג אותנו.
אל תהיי תמימה, לא יהיה חופש ללא מאבק.
כשיש חוסר צדק, מישהו צריך להקריב את עצמו.
זה לא קרבן, זו נקמה.
אם אתה הורג, אין הבדל
בין הקרבן לעריץ.
אם היה לנו חיל אוויר,
לא היינו צריכים קדושים, זה ההבדל.
ההבדל הוא כזה,
לישראלים יש צבא יותר חזק.
במוות אנחנו שווים.
- גן עדן מחכה לנו. גן עדן לא קיים!
- הוא קיים בראשך! - אללה לא רוצה אותך.
שאללה יסלח לך.
אם לא היית ביתו של אבו אסם...
אני מעדיף להאמין בגן עדן מאשר לחיות בגיהינום.
עם החיים האלה אנחנו כבר מתים.
אני בוחר במוות
אם החלופה היא הרבה יותר גרועה.
ומה קורה איתנו?
אלו שנשארים? אתה חושב שאנחנו מרוויחים?
אתה לא מבין שהפעולות האלו הורסות אותנו?
אתה נותן לישראל
את התירוץ המושלם להמשיך.
- לדעתך בלי סיבה הם יפסיקו? - כן.
חייבים לשנות את המלחמה.
- מלחמה מוסרית. - למרות שישראל לא מוסרית?
- ישראל מעולם...! - הזהר.
הקדושים שבשמים!
בני זונות.
סעיד!
סעיד.
.
הירגע.
הייתי טיפש.
חייבים למצוא את ג'מאל, קום.
קדימה.
- בוא נלך! - אני אלך מחר.
- מספיק כבר. - מה את עושה כאן?
שקט.
- עזוב אותי ולך מכאן. - לא אעזוב בלעדיך.
- קום. - בבקשה מספיק.
- קום! - מספיק כבר!
מספיק!
- לכי. - סעיד!
סעיד!
די!
מספיק כבר!
זה עוד כואב?
לא.
ועכשיו מה?
תראה.
זה תלוי בך.
מה אתה אומר?
המכשול הוסר.
אם אתה רוצה אתה עדיין יכול לצאת.
מה קרה לסעיד?
אין בעיה, הוא עבר את המבחן.
מה קרה?
אני חייב לדבר עם סעיד.
- אני רוצה לראות אותו. - זה לא הכרחי.
אתה צריך להחליט אם אתה הולך או נשאר.
הקשב, סעיד.
אתה יודע כמה זה עולה לנו וכמה סיכונים אנחנו לוקחים.
בגללך, הכל נהרס.
עכשיו לא אוכל ללכת איתך.
אני מצטער.
מוטב שתלך.
נולדתי
במחנה פליטים.
הצלחתי לעזוב את הגדה בזמן.
הייתי בן 6.
כדי לעבור ניתוח.
הפעם היחידה.
לחיות כאן זה כמו לחיות בכלא.
פשעי הכיבוש אין סופיים.
אבל הגרוע מכל
הוא ניצול החולשה של האנשים.
והפיכתם למשת"פים.
הם לא רק מרסקים את ההתנגדות,
אלא גם את המשפחות, הכבוד של האנשים.
כאשר אבי
הוצא להורג,
הייתי בן 10.
הוא היה אדם טוב.
הוא נעשה חלש.
הכיבוש היה אשם
במה שקרה.
הם צריכים לדעת שאם הם מגייסים משת"פים
הם ישלמו
את המחיר.
אין טעם לחיות בלי כבוד.
מעל הכל
אם אנחנו זוכרים, כל יום, את ההשפלה,
החולשה שלנו,
בזמן שהעולם צופה,
בפחדנות ובאדישות.
כשאנשים מוצאים עצמם בודדים תחת רודנות
אין דרך אחרת לעצור את חוסר הצדק.
הם חייבים להבין,
אם אין לנו ביטחון, גם להם לא יהיה.
לא להשתמש בכוח.
הכוח שלהם לא משרת מטרה.
בכוונתי להעביר להם את המסר,
וזו הדרך היחידה להעבירו.
הם הצליחו לשכנע את העולם
ואת עצמם, שהם הקרבן.
איך אפשר להיות קרבן ורודן באותו הזמן?
אבל אם הם הכריזו עצמם כרודנים וקרבנות,
אין דרך מלבד
להיות קרבן
וגם רוצח.
לא משנה מה תהיה ההחלטה שלך,
אבל לא אהיה פליט.
אני אתפלל.
סעיד!
מה החלטת?
איפה הוא?
אני מצטער.
בהצלחה.
סעיד, הקשב.
סעיד!
סעיד, הקשב לי.
מה אתה רוצה?
- למה באת? - בשבילך.
בוא נחזור, סוהא בסדר.
בדרך הזו, לא נרוויח.
נעשה מה שאנחנו חייבים, אללה אחראי על השאר.
"אללה אומר: "עצור וחשוב.
אנחנו הורגים והם הורגים, כלום לא משתנה.
אנחנו נמות,
אבל ההתנגדות תמשך.
אין לי ברירה.
ואם לא ישתנה כלום?
ישנן דרכים אחרות לחירות והתנגדות.
אולי לאחרים.
גם לך.
חזור איתי, לא אעזוב אותך כאן.
לא אתן לך למות, לא ארשה את זה.
דבר.
דבר!
לך!
סעיד, פתח את הדלת!
פתח!
קדימה, סעיד!